Hvorfor griner du ikke, Bitterman?
De har ikke sagt noget, hr.
Javel ja, du venter til sidste øjeblik.
Goddag. Hej. Hvor rig er du?
Hvadbehager?
Er det ikke bare det dejligste i verden at have penge?
Det er juleaften hver eneste dag, ikke?
Jeg tænker ikke på personlig rigdom i præcis de vendinger.
Ja, det kan du da have ret i.
Ja, det er lige meget, om man er rig eller fattig...
så længe man kan købe alt det i hele verden, man har lyst til.
Har jeg ret? Svar mig!
Jeg er ikke helt sikker.
Halløj, er det dine forbogstaver?
Du måtte sikkert spørge tusind forhandlere...
før du fandt en bil med dine forbogstaver på.
Den har garanteret heller ikke den farve, du ville have.
Ligvogns-sort.
Hej, det er mig igen. Har du savnet mig? Det tror jeg gerne.
Fjern Dem venligst fra min bil.
Gladeligt, men jeg er nødt til at køre sådan her. Jeg er over 5 meter høj.
Det her er gode sager. Er der andre derinde, jeg kan snakke med?
De er Arthur, ikke sandt? Stanford Bachs dreng.
Ja.
Familiens skændsel, døgenigten, den famøse drukkenbolt.
Du lyder, som om der er noget i vejen med det.
Dit vindue er på vej op. Det er i stykker.
Milde Moses.
Halløj der.
Hallo derinde.
Hej, det er mig.
De må være den mest irriterende mand, jeg nogensinde har mødt.
Må jeg absolut det? Nej, nej.
Nej, lad nu være. Det er i orden. Jeg laver jo bare sjov.
Sjov er ikke en luksus, jeg kan tillade mig.
Jeg arbejder for føden, Bach.
Ordet er "arbejde." Slå det op.
- Og sig til Deres far, at jeg føler med ham. - Javist.
Jeg lykønsker din mor.
Endelig hjemme.
Hej. Hvordan går det? Rart at se jer.
Ja, glædelig jul.
Godaften, hr. Bach.
Hvordan går det, Philip? Skønt. Tak.
Sæt det på hans regning.
- Det sædvanlige, hr.? - Ja, det må man sige, det er. Tak.
Det var meget venligt og betænksomt af dig.
Ja, godaften. Hej.
- Godaften, hr. Bach. - Andre, min ven, stik mig klør fem.
Deres kone venter på Dem, hr.
Ja, jeg ved, jeg er sent på den.
Du må hellere fjerne alle knivene fra vores bord.
- Det tror jeg ikke er nødvendigt, hr. - Vær ikke sikker på det.
Undskyld, jeg er forsinket. Det er Bittermans skyld.
Han insisterede på at stoppe ved en slibrig butik og købe...
Storcharmør? Jeg sidder her.
Jeg tror, jeg har lettere ved at blive tilgivet ved det her bord.
Eller måske ikke. Undskyld mig.
Undskyld. Glædelig jul.
- Tak, Andre. - Tak, Andre.
Skal jeg sørge for en ambulance til senere?
Arthur, jeg sagde kl. 19.
19! Undskyld. Jeg troede, du sagde, jeg skulle tage et par drinks...
se på legetøj og komme anstigende, når det passede mig.
Du synes selv, du er hyle morsom, ikke?
Jo, det gør jeg. Så sparer jeg på udgifterne til underholdning.
- Kyssenysse. - Nej.
Okay. Hvorfor kan jeg ikke være vred på dig særlig længe?
Vi har jo nogle frygtelige skænderier.
Ved du hvad? Jeg skulle have taget dig for pengenes skyld.
Ja, jeg elsker også mest mig selv på grund af pengene.
Det er faktisk ret ynkeligt, men det gør jeg.
Og jeg spilder nok tiden.
Jeg står nok ikke engang i mit testamente.
- Hvordan har du det? - Godt.
- Ja? - Ja.
Jeg talte med dr. Holbrook i dag.
- Var det i dag? Jeg kunne være gået med. - Nej, skat, det er lige meget.
Han havde jo bare fået resultatet af prøverne.
- Hvad sagde han? - Han sagde: "Sid ned."
Han sagde, at han fik lagt nye tæpper i sit kontor.
Og hvad så?
Og at jeg ikke kan få børn.
Gud, det er noget møg, Linda.
Du ville have været en vidunderlig mor.
Ja, det ved jeg. Jeg har jo kunnet øve mig på dig.
Nå, men så behøver vi da ikke at have sex mere.
Du er så nuttet.
Skal vi danse?
Bare det ikke bliver alt for ophidsende.
- Vi er snart tilbage. - Rolig, Romeo.
Sikke en glad person. Lad os hænge hende på træet.
En, to...
og dikke-dikke-dik.
En, to.
- Arthur. - Linda, hvor blev du af?
Skat.
- Hvad siger du til adoption? - Adoption?
Ja, adoption.
Det kræver kun to modne mennesker, der elsker hinanden meget højt.
Og sådan nogle kan vi ansætte.
Arthur, vent et øjeblik.
Du bliver nødt til at være alvorlig et øjeblik, skat.
Jeg ved, det ikke betyder meget for dig at få et barn lige nu...
men jeg har ikke tænkt på andet de sidste tre år.
Hver gang jeg går forbi en legeplads, brister mit hjerte.
Så lad os adoptere.
- Hvad? - Ja.
- Bare sådan uden videre? - Ja.
Vil du ikke tænke lidt over det?
Nej, få en aftale i stand.
Ethvert barn ville være lykkeligt over at få dig som mor.
Tak, Arthur.
Skat.
Det var det.
Tag det nu helt roligt.
Tak, jeg elsker dig.
Jeg er så spændt...
og jeg elsker dig så højt.
Jeg elsker dig så højt, at det gør ondt.
Det er, fordi din arm ligger på min gaffel.
Det ved jeg. Fjern den straks.
Arthur, ved du, hvad jeg vil gøre i morgen tidlig?
Her, se hvad jeg fandt i en spøg-og-skæmt-butik...
jeg fandt på Times Square.
Hvad? Dem har jeg ikke brug for. Jeg kan se lige igennem dig.
Jeg vil... Hvad er det?
Falsk bræk. Så kan vi i hvert fald få et gratis måltid.
- Arthur. - Øjeblik, jeg har en plan med det der.
Hvad? Snydesæbe. Nej. Fairchild?
Arthur, har du ikke plaget den stakkels mand nok?
Nej, bestemt ikke.
- Andre! - Andre.
Synes du, det her er morsomt?
I skal ikke tage Brækfellini Bolognesen. Den smager...
Godmorgen, hr.
- Godmorgen, Fairchild. - Godmorgen, hr. Bach.
- Godmorgen, Ted. - Her er Deres te, hr...
Deres friskpressede appelsinjuice, Deres skål med aspiriner...
og naturligvis Deres avis.
Fairchild, hvad er der sket med dine hænder?
Det var sæben på mit badeværelse, hr.
Sæben på dit badeværelse, Fairchild?
Ja, den lader ikke til at fungere.
Fairchild, det er for sjov. Sæbe er sæbe.
- Det er snydesæbe. - Javel. Tak, hr.
Det var så lidt, Fairchild.
Skal jeg smide sæben ud...
eller vil De snyde mig igen senere?
Hillemænd! Spørgsmål så tidligt på dagen.
Skal snydesæben smides ud eller ej?
- Glem det, Fairchild. - Ja, hr.
- Hvor er fru Bach? Er hun...? - Fruen vågnede tidligt.
Hun skulle foretage nogle opringninger.
Vil du så ikke være så venlig at tage en af hendes natkjoler på...
og komme herind?
Hr.?
Kom nu, Fairchild.
Jeg ved, du gerne vil.
Jeg har lagt mærke til, hvordan du ser på mig.
Fairchild! Det er en vits.
Ved Gud, jeg sværger.
Laver man ikke sjov med hinanden på din planet?
- På min planet, hr.? - Ja.
Jeg mener, driver jeg dig ikke til vanvid?
Får du ikke lyst til at tage en af de her stole...
og slå mig over nakken med den?
- Slå Dem, hr.? Aldrig. - Du har min tilladelse.
Hør, jeg havde engang en butler, der tog min hat af hele tiden...
og slog mig over nakken med den og kaldte mig en lille skid!
Vi har nok ikke gået på den samme butler-skole, hr.
Nej, måske ikke. Han var faktisk mere end bare min butler.
Han var min ven, forstår du?
Han var faktisk mere end det.
Ja, Hobson. Jeg har hørt, at De stod hinanden meget nær.
Ja, det gjorde vi.
Og ved du hvad, Fairchild?
Du minder mig overhovedet ikke om ham.
Slap lidt af, Fairchild. Du har min tilladelse til at nyde livet.
Tak, hr. Jeg skal forsøge.
Det var så lidt.
Nu er det tid til mit karbad.
Ja, tag den, Godzilla.
Du vil vel sikkert spørge
Hvad kan få mig til at føle sådan?
Mig selv, mig selv, mig selv
Jeg taler om mig selv, mig selv
Tag ham, ubåd!
Tag det vrag!
Okay, tid til basketball.
Sådan.
Hip hurra, hr.
Er karbade ikke bare det bedste i hele verden, Fairchild?
Forestil dig en verden uden badekar.
For det første ville gulvet jo være drivvådt.
Hvad er dit kælenavn? Hr. Karisma?
Er du alene?
Alene? Jeg er så alene, som et menneske kan være...
uden rent teknisk at være alene.
- Hej, Fairchild. - Frue.
Hvorfor kommer du ikke indenfor?
Jeg er nøgen, jeg er vandret, og jeg er dækket af bobler.
Så det meste af dit arbejde er allerede klaret.
Beklager, tyr, jeg har ikke tid.
- Jeg laver en liste over adoptionscentre. - Hvordan går det?
Indtil videre ikke så godt.
Alle, jeg har talt med, insisterer på at møde dig.
Jeg elsker dig, fru Bach. Du må aldrig dø.
Hvor er din slange?
Min slange? Han har det fint i dag, men han har været meget slem.
Jeg måtte holde ham under vand i halvanden time.
Arthur, har du tænkt på navne?
Navne? Vil han også have et navn?
Den forkælede lille møgunge.
Hvad med Senator? Senator Bach?
Så får ungen da et forspring. Fairchild, Senator Bach.
- Hørte du det? - Ja, hr., et forspring.
Godt. Ud med slangen.
Jeg glemte næsten, at din far har ringet. Han vil se dig her til morgen.
Min far? Det må have været forkert nummer.
- Nej, han sagde det var vigtigt. Fairchild. - Frue.
Jeg overlader det til Dem. Sørg for, at han kommer derhen.
Flotte handsker.
- Fairchild, hvad venter du på? - Det ved jeg ikke, hr.
Jeg skal besøge min far. Hvad betyder det?
En drink, hr.
Tak!
Ja, hej, min smukke.
Hej, far.
- Kan jeg hjælpe Dem? - Ja, jeg er her for at besøge min far...
men hvis han har travlt, går jeg gerne og vender aldrig tilbage.
- Før jeg rejser til Madrid på tirsdag. - Ja, onsdag ville være for sent.
Arthur, du er her.
Craig Powell, dette er min...
Min søn. Jeg er hans søn.
- Ja, jeg har hørt meget om Dem. - Jeg er bange for, at det meste er sandt.
- Hav en god tur. - Farvel.
Kom bare ind, Arthur, det tager ikke ret lang tid.
Lige herind.
Milde Moses.
Ham Craig Powell-fyren går med den mindste paryk...
jeg nogensinde har set.
- Du er fuld. - Tværtimod.
Jeg har aldrig været mere beruset i mit liv.
Hvordan holder han hovedet på puden om natten?
- Du ændrer dig vist aldrig, hvad? - Nej.
Jeg hører, at du generede Kendall Winchester i parken i går.
Ja, gode gamle K.W.W.
W.
Du tror, at hele verden eksisterer for at underholde dig.
Ja, det gør jeg, og I klarer det meget godt.
Mange tusind tak.
Jeg har nogle papirer her, som du skal underskrive.
Du godeste, du har haft travlt.
Vi fusionerer, Arthur. Det er en meget stor handel.
Om en uges tid vil vi udgøre halvdelen...
af verdens tredjestørste koncern.
Det er også på tide. Det har jeg jo sagt i årevis.
- Skriv under her. Der er fire kopier. - Okay.
Det er meget indviklet. Du ville ikke forstå det.
Jeg er ikke 8 år gammel, far.
Hvordan skriver man et "A"? Nej, jeg kan godt huske det.
- Hvem fusionerer vi med? - Burt Johnson.
- Burt Johnson? Men han er jo en galning! - Han er ikke en galning, Arthur.
- Så galningeagtig. Han ville dræbe mig. - Ikke uden grund.
Du forlod hans datter ved alteret. Du ydmygede ham, Arthur.
Jeg elskede ikke Susan.
Da jeg fortalte ham det, overfaldt han mig med en kniv.
De laver ikke kuglepenne som i gamle dage mere, hvad, far?
- Pas nu godt på denne her. - Ja, selvfølgelig.
Det var mors, ikke?
Ja. Gud velsigne det gamle liv.
Tristan, husk at sætte sedler på alle de malerier, der er blevet solgt...
og køb to kasser champagne mere.
Men sørg for, det er den billige.
Der kommer mange nassere til de her åbninger.
Bed Miriam om at skaffe bøjler nok til hovedindgangen.
Og uanset hvad...
må du ikke afvise pressefolk, som du gjorde sidst.
- Marcia! - Hej, Susan.
- Hvor er jeg glad for, du kom. - Det er jeg også.
Den Elizabeth Murray er fantastisk.
Er farverne ikke fremragende?
Jeg må vise dig den Hans Hofman, vi lige har fået. Den er guddommelig.
Malet i 1942, fra Provincetown-serien.
- Se de bevægelser. - Meget interessant.
Skal jeg reservere den til dig? Kig dig omkring...
der er nok at se på, og sig til, hvis jeg kan hjælpe.
- Tak. - Okay.
- Far! - Min solskinspige.
Sikke en overraskelse. Du kommer her ellers aldrig.
- Ved du, hvad det her sted har brug for? - Hvad?
Nogle malerier af John Audubon. Har du hørt om ham?
Han er naturalist. Han maler fugle.
Grin ikke.
Folk elsker fugle. Folk elsker at se på fugle.
Det her gider folk ikke se på. Det er ikke rigtigt.
Vi vil ikke have den slags...
- i vores galleri. Nemlig. - I vores galleri.
Kiggede du bare forbi for at kritisere samlingen?
Nej. Jeg har faktisk nyt om Arthur.
- Skilsmisse? - Nej.
- Er de separerede? - Nej.
Har han dræbt hende?
Sådan, min pige. Kom.
Susan, kan du huske den dag...
for fire år siden i kirken?
- Ja. - Og kan du huske, at jeg sagde...
at jeg nok skulle finde en løsning på en eller anden måde?
Hvad har du gjort, far?
Jeg har gjort forretninger med Stanford Bach...
men Bach begik en stor fejltagelse.
Han brugte min advokat.
Han kunne også have spillet poker med skyhøje indsatser...
og ladet mig give kort.
Om en uge...
vil Arthur tage sit liv op til overvejelse.
Jeg troede, at når de havde været sammen lidt, ville han komme over hende.
Jeg ville ikke have ham tilbage sådan her.
Men du tager ham.
Selvfølgelig tager jeg ham. Tak, far.
Sådan, min pige.
Mange tak, fordi De kom, fru Todd.
Jeg ringer, så snart jeg hører noget.
Tak. Farvel, dr. Todd.
- Hr. og fru Bach? - Ja.
- Hej. Cynthia Canby. - Goddag.
Det er hyggeligt at møde Dem efter vores telefonsamtaler.
Kald mig endelig Linda. Det er Arthur.
- Hej, hvordan går det? - Og Fairchild, vores butler.
- Hvordan går det? - Fint, tak.
- Kom indenfor. - Okay.
- Skal jeg vente her, hr.? - Nej, der.
Her er hyggeligt.
Jeg har aldrig mødt en rigtig butler før.
Han er god til at hilse. Det har jeg lært ham.
Jeg laver nu det meste af husarbejdet selv.
Jeg bruger ham til at nå de øverste hylder.
Hvem af os synes De bedst om indtil videre?
Skat!
- Vil I ikke sidde? - Okay, lige et øjeblik. skat.
Lad mig lige teste dem her. Du må hellere sidde her, skat.
Den ser en anelse mere komfortabel ud. Jeg tager den mindre komfortable stol.
Sådan er jeg bare.
Det skal jeg notere mig. Bestod stoleprøven.
Fru Canby, har De hjulpet alle disse mennesker?
Jeg har verdens bedste job. Jeg skaber familier.
- De smiler alle sammen. - Ja.
Det er vel den indvirkning, børn har.
Jeg vil gerne hænge et billede af dig og Arthur på den væg.
Hvis De kunne gøre det, fru Canby...
ville De gøre mig... Ville De gøre os...
til verdens lykkeligste mennesker.
Jeg har gennemgået jeres sagsmappe.
Vi har indsamlet nogle oplysninger om jer.
Men jeg vil gerne stille jer et par spørgsmål.
Er det sandt, at I ejer fem huse?
- Overhovedet ikke. - Nej.
- Nej, faktisk seks. - Hvad mener du med seks?
- Hvad med det i Saint-Tropez? - Hvad? Det er et skur, Arthur.
Det er ikke et hus.
Glem barnet og adoptér mig.
Det at opfostre et lykkeligt barn har intet at gøre med penge.
- Sandt. - Det har De helt ret i.
Der har stået meget om jer i aviserne.
Der er snak om et alkoholproblem.
Vent lige et øjeblik.
Linda nyder måske et glas vin af og til, men at antyde...
- at der er et alkoholproblem... - Arthur, jeg mente dig.
Fru Canby, han kører aldrig bil. Det sørger jeg for, at han aldrig gør.
Og sidste år gik han ind i Anonyme Alkoholikere.
Ser man det.
- Hvor mange møder gik du til? - Møder?
Jeg læste vist ikke hele brochuren.
Det har jeg aldrig gjort før. Ellers sparker jeg virkelig aldrig.
Det er i orden. Hvis du ikke havde gjort det, havde jeg.
Vi tager alkoholproblemer meget alvorligt.
Hør, fru Canby, jeg ved, vi ikke er perfekte.
Nej, det er vi ikke. Jeg har for eksempel et dårligt ben.
Men Arthur og jeg er det lykkeligste par, jeg kender.
Og det er ikke på grund af pengene. Slet ikke. Det er os.
Ser De, vi griner hele tiden...
og jeg sparker ham næsten aldrig, og han sparker næsten aldrig mig.
Det virker bare, som om at uden et barn...
er der noget helt vidunderligt, der går tabt.
Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
- Var det det hele? - Ja, det var det.
Jeg kommer og besøger jer i hjemmet en dag.
- Hvad med i morgen? - Jeg kan ikke sige hvornår.
Meningen er at overraske jer, så jeg kan se, hvordan I virkelig lever.
Alle dage passer, undtagen tirsdag...
for så er vi ude at røve tankstationer.
- Tag det helt roligt. Det skal nok gå. - Hyggeligt at møde Dem, fru Canby.
- Ja, i lige måde. Jeg lader høre fra mig. - Okay. Farvel.
Jeg synes, det gik meget godt.
- Ja. - Ja?
Hun er rar.
Vi mødes i bilen, ikke? Jeg skal lige spørge hende om noget.
Du har flyttet dig.
Hør, fru Canby...
De kender udtrykket: "Han er bare en spøgefugl."
Det er han. Han er bare en spøgefugl.
Han vil gøre alt for at få én til at le og slappe af.
Han vil gøre alt for at gøre én lykkelig. Tror De, vi har en chance?
Jeg tror, I har en rigtig god chance.
Han vil blive en vidunderlig far.
Det tror jeg også, men I må være realistiske.
Det kan tage måneder at adoptere et barn, måske år.
Jeg ville ikke gå ud og se på barnestole endnu.
Jeg ved det ikke. Jeg synes om dem alle sammen. De er...
Prøv og se, hvor sød den er.
- De må elske at arbejde her. - Ja, det gør jeg.
Jeg tager helt sikkert den her. Jeg kan stadig bedst lide den her.
Det er alle tiders heroppe.
- Ungen vil elske det her, ikke, Fairchild? - Det vil han vel, hr.
Jeg forstår ikke, hvordan du kan gøre det her med så megen stil.
Tak, hr.
- Her. - Det er i orden, hr.
Fjol nu ikke rundt, Fairchild.
- Vi har ikke hele dagen. - Javel, hr.
Se, hvor detaljeret den er.
Det er alle tiders. Se det håndværk.
Jeg tager den her.
Ja, fru Bach. Må jeg spørge, hvornår barnet ventes?
Hvilket barn? Den er til mig. Jeg sover dårligt om natten.
Den er alle tiders!
- Fairchild. - Frue?
Har du vist den til Arthur? Kan han lide den?
Ja, han vil have den.
Godt.
Fairchild!
Se, Fairchild! Endelig kom jeg på vandvognen!
- Jeg bærer den ud i bilen. - Nej, det er fint. Jeg tager den.
Fås den med indbygget bar og et bagsæde?
Nej, hr.
Vi tager den alligevel. Ungen må lære at klare sig.
Jeg ved, det lyder utroligt, men han er aldrig blevet forvekslet...
med en højesteretsdommer.
- Der var nu engang, hvor jeg... - Skal vi tage den her? Vil du holde den?
- Tak. - Hold fast.
- Rødt lys! Grønt lys! - Arthur.
Hvordan mødtes I?
I Bergdorf Goodman. Jeg begik butikstyveri.
Nej, jeg er...
Der er telefon til Dem i bilen, hr. Det er Burt Johnson.
- Burt Johnson? - Burt Johnson?
Fyr!
Goddag, hr. Johnson.
Arthur. Velkommen ombord.
Tak.
De ser godt ud.
Og dermed mener jeg naturligvis stor og frygtindgydende.
Du drikker nok stadigvæk, Arthur.
Ja, hr., jeg ville holde op straks...
hvis jeg kunne finde en hurtigere og mere effektiv måde...
at få al den whisky ind i kroppen på.
Hvordan har Susan det? Hun er forhåbentlig gift og mor til 28 børn.
Susan er ikke gift.
Susan er aldrig blevet gift.
- Virkelig? - Fyr!
De må virkelig hade de tingester.
Har du lyst til at prøve?
Mig? Jeg tror ikke, at jeg er...
Jo, der er ikke noget som at stå med et godt, håndlavet gevær.
- Kom nu, prøv bare. - Okay. Vil De holde det?
Der er ikke noget som at stå med et stort glas whisky...
i venstre hånd.
Fyr! Ram kuglen!
Den ramte ikke. Nej, De er bedre til det.
Det kan jeg godt se nu, tak. Jeg er bedre til det her.
- Du sårede mig, Arthur. - Gjorde jeg?
Du ydmygede mig foran alle, jeg kender.
Jeg...
Og værst af alt knuste du min lille piges hjerte.
Jeg er ikke en hævngerrig mand.
- Jeg er en meget hævngerrig mand. - Javel.
Jeg må hellere tage... Nej!
Fyr!
Det var i selvforsvar, ikke? Den vender om og dræber os begge.
Nu henter jeg en ny drink.
Hvad er klokken, Arthur?
- Hvad klokken er? - Føler du dig anderledes?
- Anderledes? - Det burde du ellers.
Du er fallit, Arthur.
Fra klokken 12 middag i dag er du bankerot.
Du er intet værd.
Vent lige, er jeg intet værd?
- Kan du huske den store fusionering? - Ja.
Din familie og jeg dannede det store selskab...
hvor vi hver skulle eje 40% af aktierne.
Og de sidste 20% skulle ejes...
af en gruppe udenlandske investorer.
Udenlandske...
Jeg købte de investorer ud tidligere i dag.
Købte De dem ud?
Det kaldes aktiemajoritet, Arthur.
Jeg har allerede talt med din familie...
og de kan styre selskabet...
og leve, som de altid har gjort...
på én betingelse.
At du bliver gjort arveløs.
- Hvad? - Du får ikke en klink.
Må jeg låne geværet et øjeblik? Jeg vil...
Nej, det er forbi.
Ikke flere biler, ikke flere yachter.
Ikke flere huse. Festen er forbi!
Hvorfor gør De det her?
Fordi du ikke giftede dig med Susan!
Det er der mange, der ikke har gjort.
Ham fyren derhenne har ikke engang inviteret hende på middag.
- Lad os banke ham sønder og sammen. - Du kan få dine penge tilbage.
Du skal bare lade dig skille og gifte dig med min lille pige.
Hun elsker dig stadig, selv om jeg ikke forstår hvorfor.
Men du skal nok komme til fornuft.
Du er sårbar og ynkelig.
Du klarer ikke et døgn uden penge.
Helt ærligt, hvorfor ville De mødes?
Nej. Vi er færdige med at snakke.
Jeg går tilbage til min yacht-klub.
JOHNSON A/S
Jeg ville bede dig om at ledsage mig...
men det koster 15 dollars at komme ind, og det har du ikke råd til.
Hallo! Hej, skat!
Vi er fattige!
Vi er subsistensløse, Linda!
Linda, vi er bankerot!
Linda, den økonomiske udsigt er dunkel!
Linda?
Greta, har du set min kone?
- En fattig kvinde på cirka denne højde. - Hr. Bach.
Jeg tror, hun er i det værelse, de er ved at nyindrette.
Hej, skat... Undskyld, du er for høj. Hej, skat.
Hvor dejligt, at du er hjemme. Det bliver vidunderligt.
Jeg ville vente med at tage en endelig beslutning.
- Men jeg hælder mest til ferskenfarvet. - Det gør jeg også.
Hvis det er en pige. Hvis det er en dreng, så se her.
De er alle sammen flotte, men er drosselægs-blå ikke bedst?
Jeg vil have et neutralt tæppe og et stort billede af Hobson på den væg.
- Det bliver fint. - Arthur, ved du hvad?
Et barn kan lære at læse, når det er 8 måneder.
Hør her. Okay.
"1-til 5-års alderen."
Vent lidt. Hvor meget kommer alt dette til at koste?
Hvor meget? Det har du aldrig sagt før, Arthur.
- Er du okay? - Jeg har det fint.
Jeg har fået nogle fantastiske nyheder. Vi skal arve Jorden.
Godt, min skat. Den tager jeg.
Hallo? Ja.
- Ja. Ricky, det er til dig. - Tak.
Hvad taler du om? Tal engelsk. Vi er i USA.
Okay, men vent med at klappe, indtil jeg er færdig.
Okay.
- Burt Johnson. - Burt Johnson?
Burt Johnson har overtaget kontrollen med min families firma.
Han tvinger dem til at gøre mig arveløs, indtil vi bliver skilt, og jeg ægter Susan.
- Hvad skal vi have til middag? - Lasagne.
- Hvad mener du? Kan han det? - Han har åbenbart gjort det.
Undskyld, fru Bach. Jeg beklager, men det var kontoret.
Det lader til, at der er problemer med Deres kreditværdighed.
- Det kan han vist. - Det må være en fejltagelse.
- Victor og Vincent, lad os... - Jeg ringer i morgen, ikke?
- Fint. - Mange tak. Tak. Farvel.
De er vist nogle flinke fyre.
Arthur, det her er vanvid. Hvad skal vi gøre?
Vi? Nej.
Mange tak. Farvel. Hav et godt liv.
Susan og jeg vil meget gerne se dig til middag engang.
Skat, kom her.
Fortæl mig præcis, hvad der skete. Fortæl stille og roligt...
præcis, hvad det her drejer sig om.
Taler vi om vores hjem? Vores biler?
- Ikke dine båndlagte midler? - Alt.
Alt stod i firmaets navn.
- Men ved du, hvad det værste er? - Hvad?
Jeg hader lasagne.
Undskyld, jeg bliver nødt til at ligge ned.
Der er rart hernede. Jeg kan godt forstå, at alle de små orme kommer herned.
- For fanden da. - Skat?
Vil vi mon nogensinde se tilbage på det her og le af det?
- Nej. - Nej.
Arthur, hvad med barnet?
Fru Canby sagde, at pengene ikke betyder noget.
Ja. Gjorde hun ikke?
- Jo. - Det er vel sandt.
Ja, det er det. Jeg håber bare, at sikkerhedsvagten i 7-Eleven...
har det på samme måde.
Hør. Dybt i din sjæl, er du da ikke en lille smule lettet?
Jo. Det er jeg faktisk. Jeg er lettet...
for 750 millioner dollars.
Ja, jeg kan endnu, ikke?
- Det må man sige. - Ja.
Til Helvede med dem. Vi skal nok klare os, Arthur.
- Ja. - Det skal vi nok.
Du lærte mig at være rig, ikke? Nu skal jeg lære dig at være fattig.
Det er ret let. Det er præcis det samme som før. Bare i færre værelser.
Her kommer første lektion.
Hold da op.
Ja. Det er sådan, fattige mennesker trøster hinanden.
Og sådan siger fattige mennesker, jeg elsker dig.
Jeg elsker dig.
Forstår du, de kan ikke give hinanden yachter eller lejligheder.
Du godeste. Ikke noget under, at der er så mange af dem.
Jeg har heller aldrig brudt mig om yachter.
Hvad? Her? Nu?
For 750 millioner dollars...
har det bare at være godt, dame.
Arthur, du har altid været mit yndlingsbarnebarn.
Martha, jeg er dit eneste barnebarn.
Jeg kan ikke hjælpe dig denne gang, Arthur.
Burt Johnson har familiens kronjuveler i en skruetvinge.
Han har tvunget din far og mig til at gøre dig arveløs.
Fra i middags kan du ikke længere underskrive så meget som en check.
Martha, jeg har aldrig før set dig give op.
Du har aldrig set mig så gammel før. Jeg er ikke 75 længere.
Det var tider.
Altså.
Arthur, selv om jeg kunne gøre noget...
er jeg ikke sikker på, at jeg ville.
Johnson har ret. Du hører sammen med Susan.
- Martha? - Det har jeg altid følt.
- Linda og jeg har været gift... - Martha, er du klar til gymnastik?
Martha, der er en halvnøgen mand i din stue.
Min læge foreslog, at jeg dyrkede lidt motion.
Troy, det er mit barnebarn Arthur.
Arthur har lige mistet 750 millioner.
- 750 millioner? Vildt! Det gør mig ondt. - Det er en lang historie...
Nå, men, Martha, er du klar til at slå dig løs?
Træk vejret. Ånd ud.
Så starter vi. Sprællemænd.
Kom så, spark.
Ja, sådan.
Er du med, Martha? Kom så.
- Martha, sidder du bare og ser på? - Ja.
Kom så, Martha, armbøjninger.
Jeg begyndte med 20 minutter om dagen.
Nu kan jeg klare næsten en time. Jeg har fået det meget bedre, Arthur.
- Jeg har aldrig haft det så godt før. - Ja, jeg kan...
Lad os så arbejde med hofterne, Martha.
Ind og ud. Kom så, Martha.
Arthur, jeg tror, det er min favorit.
Ja, sådan. Hele vejen rundt, Martha.
Ja.
- Man må yde, før man kan nyde. - Arthur, gift dig med Susan.
Du har haft din lille affære. Nu må du se virkeligheden i øjnene.
Martha.
Arthur, du vil vel ikke fortælle mig, at dit ægteskab med Linda Marolla...
den ligegyldige servitrice fra Queens...
er mere værd end 750 millioner dollars?
Jeg elsker hende, Martha.
Det var ikke det, jeg spurgte om, vel?
Det her er min rigtige favorit.
Jeg kan se hvorfor.
Vi tager en lille pause. Ja.
Bliv ved med at stramme balderne.
Synes du, jeg skal tage den her med?
- Ja. De får brug for varmt tøj. - Ja, det er sandt.
Det er vist passende.
Greta...
du må hellere tage de her. De var på listen over smykker.
Godt. Det var vist det hele.
Tal du med hende.
Min kone og jeg har det virkelig dårligt med alt det her, fru Bach.
Hvis der er noget, vi kan gøre for at hjælpe...
så sig endelig til.
Tak, Mary.
Der er ikke noget, I kan gøre...
med mindre I har lyst til at låne os 10 millioner til at komme på fode igen.
Jeg elsker jer. Tak. Pas godt på jer selv.
Okay. Vil I lade mig være alene herinde et lille øjeblik?
Naturligvis.
Jeg har pakket Deres kuffert, hr.
Tak, Fairchild.
Jeg har aldrig været herinde.
Det var Hobsons værelse.
Det er meget større end mit værelse.
Jeg har ladet det stå aflåst.
Jeg havde ikke lyst til at glemme ham.
Ja, jeg tror, jeg forstår, hr. Min far døde, da jeg var 10.
Det gør mig ondt.
Det var en kraft.
Kræft?
Nej, hr., en naturkraft. Han druknede i havet.
I øvrigt, hr...
så har jeg tænkt på det med sæben, husker De nok?
- Ja. - Jeg tror, jeg har forstået det.
Godt.
Det var meget morsomt, hr.
Ja, det var det. Tak, Fairchild.
Jeg vil gerne takke Dem begge for alt.
Klarer De Dem? Jeg mener, har De...
et sted at tage hen?
- Ja, da. Ingen problemer. - Ja. Ingen problemer.
- Nej, det passer ikke. - Hej, far.
- Nej. - Far, vent lige.
Åbn døren, far. Det er kun midlertidigt.
Svigerfar.
Det her sker ikke. Jeg kan ikke tro det.
Det kan ikke være sandt.
Hvad med mit nye hus i Fort Lauderdale?
Der er ikke noget hus mere. Det er en saga blot.
Har du slet ikke hørt efter?
Jeg har faktisk prøvet at lade være.
Det må være frygtelig hårdt for jer, for I er jo begge to ædru.
Vi bor i gæsteværelset, og jeg lover, at det kun er midlertidigt.
Ja. Vi er jo begge to døde om 40 år.
Maks. 50. Ikke, skat? Hvad laver du?
Jeg klipper kuponer, hvis nu vi får lyst til at spise i næste uge.
Gør dig nyttig, skat. Klip langs den stiplede linje.
Stiplede linje?
Det der hus i Fort Lauderdale...
Arthur, jeg vil ikke give dig et forkert indtryk.
Jeg elskede dig jo ikke på grund af dine penge.
Nej, og det sætter jeg pris på, Ralph.
Jeg elskede dig på grund af din fars penge!
Åh, Gud! Undskyld. Jeg skal nok klare det. Undskyld mig.
Jeg beklager. Undskyld mig.
Åh, Gud, nej.
Åh, Gud! Hvorfor mig?
Far.
- Halløjsa. - Ups. Hvad skal det være?
Giv mig to pocherede æg på godt gennemristet grovtoast.
Det skal du få. To Adam og Eva på grovtoast.
Kog dem godt og grundigt.
Sådan!
Du må have været servitrice før.
Ja. For cirka fem år siden.
Apropos fem år, hvor bliver min ristebolle af?
- Den kommer. - Det er bare en ristebolle.
Har kokken lavet kage i det?
Kage. Meget morsomt.
Du er en morsom, lille kunde. Den er på vej.
Hej. Hvad skal det være?
Jeg har kun 4 dollars. Hvad vil du anbefale?
Jeg anbefaler en kop kaffe og 3 dollars i drikkepenge.
Det var en vits. Jeg henter noget farsbrød. Du vil elske det.
En gang Pedigree Pal. Den er på vej.
- Er du gift? - Ja.
Åh, Gud. Gid jeg var gift. Hvad laver din mand?
I dag er han faktisk på jobjagt.
Hvad lavede han før?
Alt. Undtagen at gå på jobjagt. Hvor bliver den ristebolle af?
- Værsgo. - Tak.
Er der ikke noget smør eller marmelade?
Du skulle have bestilt farsbrød.
Værsgo.
Som man siger ude vestpå: Fars brød som vor mor lavede det.
- Hej. - Hej.
Hej, Susan.
Du godeste, hvor ser du høj ud.
Ret høj. Højere, end jeg kunne huske. Statuarisk.
Amazoneagtig, faktisk.
- Jeg har ventet dig. - Nej. Det må du ikke sige.
Susan, vi må tale sammen.
Du skal vide, at...
jeg ikke hader dig for det, du gjorde mod mig, Arthur.
- Jeg kunne aldrig hade dig. - Nej.
Takket være dr. Lyman har jeg gennemarbejdet alle de følelser.
- Går du til psykiater? - Jeg er nede på tre gange om ugen.
Arthur, der er en stor julefest på min fars yacht i næste uge.
Det ville være perfekt at bekendtgøre vores genforlovelse der.
Jeg har stadigvæk ringen.
Nej. Få den væk, Linda...
Linda? Du er Susan. Hør...
Linda tror, jeg er på jobjagt.
Men det er jeg ikke.
Jeg er her for at bede dig om at få din far til at lade mig være.
Lade dig være? Men hvorfor dog det? Arthur, var vi ikke lykkelige?
Jo, da. Men så mødte vi hinanden.
Det var en vits.
Men det kunne du selvfølgelig ikke vide.
Jeg giftede mig med Linda, fordi jeg ville tilbringe mit liv med hende.
Jeg elsker hende.
Hun er ikke den rigtige for dig, Arthur. Hun er ikke en af os.
Hvis far må gøre det her for at få dig til at indse det...
jamen, så må han gøre det.
Susan...
du er sådan et røvhul.
Jeg er en kvinde, der ved, hvad hun vil have.
Jeg får altid det, jeg vil have, Arthur.
- Hvorfor ikke? - Og jeg vil have dig.
Ja.
Se her, man skraber med en mønt. Du kan vinde 1 million dollars.
- Vinde 1 million dollars? - 1 million dollars.
Så hvis jeg vandt 750 af dem, så ville jeg være tilbage, hvor jeg kom fra?
Lad os nu tage dem en ad gangen, ikke?
- Okay. - Godt. Så prøver vi.
- Se, der er ikke nogen ens. Du har tabt. - Vent.
Skraber du på den rigtige side?
- Det er lige meget. Seks eller ni... - Du har tre på hver side.
Hvis de er ens, vinder man så ikke noget?
Stop!
Så, nu skal I se.
Hvad er det?
Det er gratis. Det er nærende, og det er lækkert.
Jeg tog det med hjem fra cafeteriet. Det er farsbrød, far.
Jeg spørger bare, hvis nu jeg skal beskrive det for en læge bagefter.
Indtil en af jer kommer hjem med en lønseddel...
vil jeg ikke høre nogen klager.
Hvordan går det med jobjagten?
Godt. Jeg har talt med fem mennesker...
Jeg skal først og fremmest bruge et CV, og...
Vent! Gudfader for en familie.
For hvert år, der går, bliver I to mere og mere ens.
Nå, er vi klar?
Arthur, du mangler noget kartoffelmos. Her.
- Gør jeg? - Ja. Det er godt for dig.
Så er vi klar.
Sig bordbønnen, Arthur.
Bordbønnen?
Ja. Bare nævn noget, du er taknemmelig for.
Jeg er taknemmelig for, at jeg fik det mindste stykke farsbrød.
Det er en magisk aften.
Hvem kan det være?
Det er sikkert en, der står ude på gangen...
og banker på døren.
Måske er det farsbrødets mor, der kommer for at dræbe dig.
Det er i orden. Jeg klarer det, Arthur.
Sid ned, min skat. Det er i orden. Tag dig ikke af det.
Ja, Nick? Hvad er der?
Jeg har hørt, at der bor to personer her...
som ikke står i lejeaftalen.
Det er familie.
De bor her, indtil de kommer på fode igen.
Beklager, Ralph, men bygningen er lige blevet solgt.
Og den nye ejer insisterer på, at alle regler bliver overholdt.
Hvad vil du sige med det?
Han nævnte dig faktisk ved navn.
Et øjeblik. Sagde du en ny ejer?
Lad mig gætte. Burt Johnsons firma.
Ja. Det passer.
I har magtfulde fjender. I må virkelig have dummet jer.
142. Det må være her.
- Er det her? - 140. Nå, Arthur, se på mig.
Husk nu, at jeg fører ordet, ikke? Kom.
"Spisekøkken med IOL i alle rum." Hvad betyder det?
Hvem ved? Skidt med det.
Det er den billigste lejlighed i hele byen.
Hvis den har et gulv, tager vi den.
Den har et gulv. Vi er fortabte.
Skat, hvad hedder pedellen?
Butterworth.
IOL. Hvad betyder det?
- Goddag. - Hej.
Vi talte i telefon tidligere i dag angående lejligheden.
Hvad?
Vi talte sammen i telefonen tidligere i dag...
angående lejligheden til leje.
Ja, angående lejligheden.
Ja, jeg hedder Linda Bach, og det er min mand Arthur.
- Ja, men hun fører... - Tal højt, skat.
Hun fører ordet. Jeg er ustabil.
Råb ikke!
- I vil vel gerne se lejligheden. - Ja, tak.
Det er ovenpå. Lejlighed nr. 5.
Alle tiders.
Det er et dejligt sted, du har her.
Er du blind?
Her er noget, I aldrig har set før. Kom her.
Jeg fik dem til at installere denne her elektriske stol.
Fremragende idé.
- Ja, rigtig flot. - Tak.
Det er godt.
Virker den?
Selvfølgelig virker den. Vi er på vej op.
Måske kunne De bare give os nøglen.
Det må jeg desværre ikke.
- Endnu et trin. - Det føltes fantastisk.
Bygningen når at få ny ejer, inden vi når frem.
Vent. Jeg må binde mit snørebånd. Gå bare i forvejen. Jeg indhenter jer.
Har I nogen børn?
- Ikke endnu. - Ikke endnu.
- Men det har vi måske... - Inden vi får set lejligheden.
Jeg tror, I vil synes om den.
Der er IOL i alle værelser.
- IOL. - Italiensk Oste Landskab.
- Nej. Internt Olie Lavement. - Det er det garanteret.
Ferrari producerer faktisk den her. De skal bare løse de sidste problemer.
Hvad er IOL?
Det finder I tidsnok ud af.
Sådan.
- Kan jeg hjælpe? - Nej.
Pas nu på. Gudskelov.
Kunstneren, der bor her, kunne ikke betale sin husleje, den bums.
Det her er stuen.
Kom, nu skal jeg vise jer køkkenet.
- Lad os komme ud herfra. - Vent. Lad os give det en chance.
Der er ovn, køleskab, vask, skabe...
alt, man har brug for.
Bliv nu ikke for glad for alle de her ting.
Fyren, der bor her, tager det hele med.
- Hvad er det, her lugter af? - Kakerlakgift.
Det virker meget bedre end Kryb Væk.
Jeg ville ellers foretrække at krybe væk lige nu.
Soveværelset.
Smuk udsigt.
Det glemte jeg næsten. Kom her.
Jeg vil vise jer noget.
Se her.
Se. Interaktiv Overhængende Lampe.
IOL i alle værelser.
Interaktiv overhængende lampe?
Se her, skat. Den er faktisk interaktiv.
Jeg troede, det var et sælgertrick. Kom og prøv.
De forlanger 800 dollars...
- Arthur! - Jeg er helt fascineret.
De forlanger 850 dollars for det her sted, og det uden blusel?
- I forskud. - IOL. Tænk bare.
Hør her, jeg har kun haft arbejde i to uger. Jeg har 350. Tag dem...
eller lad være.
Jeg tager dem. Her er nøglen. Jeg sender kontrakten i morgen tidlig.
- De må hellere komme af sted. - Det er om 12 timer.
- Han når det aldrig. - Tusind tak.
Det når han helt sikkert ikke.
Åh, Gud, IOL. Det har jeg altid ønsket mig.
Hør her.
Hvis vi gør hovedrent og maler væggene...
bliver det her den rene slum.
Ikke sandt?
Vi bliver her ikke et sekund længere end nødvendigt, vel?
Men lige nu er det, hvad vi har. Vi har kun det her.
Jeg skal nok ordne det.
Vi kan ordne det. Jeg skal nok få sat det hele i stand.
Der er da mange familier, der bor under værre forhold.
Men, Arthur...
min skat, vi bliver nødt til at have to indkomster.
Vil du have et job mere? Undskyld.
Hør her, jeg vil søge om arbejdsløshedsunderstøttelse.
Du kan ikke få understøttelse, før du har haft arbejde.
Arthur!
Hvad forlanger du af mig? Hvilke evner har jeg?
Du har da gået på Harvard, for Guds skyld.
Har jeg det?
Hvad var dit hovedfag?
Ballet.
Fint.
Du vil altså ikke engang forsøge? Fint.
Du vil ikke engang forsøge at hjælpe.
Forsøge hvad? Fortæl mig dog hvordan. Hvad vil du have, jeg skal gøre?
- Jeg vil have, du bliver voksen. - Bliver voksen?
Jeg vil have, du får dig et arbejde.
Fint.
Det her er det virkelige liv, Arthur. Sådan ser det ud.
Sådan ser det ud?
Fint. Døren er der.
Nå, det er døren.
Jeg vidste ikke, hvad det var for noget med håndtag og kæde...
og et lille hul, man kigger i...
og "det lille hus"... Jeg ved godt, hvor døren er.
Ved du også, hvor der er et arbejde?
Fint.
Du skal ikke vente på mig, for jeg kommer måske ikke tilbage.
- Fint. - Nu går jeg.
Fint.
Fint, så går jeg virkelig.
- Fint. - Fint.
Arthur, gør det nu.
Når du siger, du vil gøre noget, så gør det.
Gå hen til døren, grib håndtaget, og flyt røven. Fru Canby.
Fru Canby? Hvad...
Hr. Marolla sagde, at jeg kunne finde jer her. Er det ubelejligt?
- Nej. - Nej.
Vil De ikke indenfor?
Ja, kom indenfor.
Ja. Vi har haft lidt utur, siden vi sidst sås.
Det ved jeg. Linda har fortalt mig lidt.
- Adresseændring. - Hjerteanfald.
Jeg var nødt til at ringe til hende, Arthur. Jeg ville...
De dyre adresser går en på nerverne efter et stykke tid.
Hør, fru Canby, vi er først lige selv ankommet, så...
Men det er...
Det er i orden. Se, der er pejsen, og den virker vist.
Nu skal De få en rundtur.
Her er køkkenet, og det er jo virkelig praktisk.
Det er kakerlakgift.
Det er bedre end Kryb Væk.
- Og mindre farligt. - Ja.
Og her er soveværelset.
Forstår De, fru Canby, jeg tænkte, at vi kunne...
flytte sengen derover...
selv om den vil blokere badeværelset en smule, for så får vi mere plads...
til barnesengen, forstår De.
Her er lyst og venligt...
Vi vil lade ungen beholde alle de mus, han fanger.
Vi har ødelagt det hele, ikke, fru Canby?
Nej, det har I ikke. Hør nu, det skal nok gå.
Skal vi ikke alle sammen gå ind i stuen og få os en snak?
Vi havde sådan et dejligt hus.
Nogle af mine yndlingsmennesker er vokset op værre steder end det her.
Som De kan se, boede her en kunstner før.
Ja, jeg håber, at han snart kommer og henter sine ting.
Jeg kan sidde på den her.
Så der er styr på hakkeordenen.
Nå, Linda, du fortalte mig, at du arbejder i et cafeteria.
Ja. De må endelig kigge forbi. De skal få alt det, De kan spise.
Ja. Jeg anbefaler farsbrødet. Det er meget lækkert.
- Det smagte godt. - Tak.
Hvad med dig, Arthur? Hvordan går det med dit drikkeri?
Helt fint.
Har du været på jobjagt?
Vi diskuterede det netop, lige før De...
Ved De hvad? Han var på vej af sted, lige da De kom.
Det er alle tiders, for jeg har noget at fortælle.
Hvad er det?
Der er et barn.
- Er der et barn? - Hvad? Hørte du det, Arthur?
Selvfølgelig. Jeg sidder tættere på hende. Jeg hørte det før dig.
Vent. Er der et barn?
Der er en ugift mor...
og hun skal føde indenfor 14 dage.
Og hun vil bortadoptere sit barn?
- Min Gud, jeg skal nå en masse. - Det er alle tiders.
Det her er helt udenfor referat, men jeg håber, det lykkes.
- Fru Canby... - Det gør vi også.
- Jeg har aldrig været her. - Okay. I orden.
Jeg kommer igen i næste uge. Kan I nå at male væggene inden da?
Hvad er Deres yndlingsfarve? Selvfølgelig.
Og kan I skaffe nogle møbler til det her rum?
Selvfølgelig.
Og, Arthur, kan du holde dig fra sprutten og finde et arbejde?
Selvfølgelig.
Hør her, bare se på det som en stor legetøjsbutik for voksne.
- Okay. Ja, det er en stor hjælp. - Det skal nok gå.
Ja, det ved jeg.
HJÆP SØGES
- Hvad skriver du, skat? - Tja...
Det er lige meget. Skidt. Det læser han ikke.
Det vigtigste er, hvad du gør. Hvordan du taler til ham.
Hvis du har selvtillid. Hvis du ikke er nervøs. Så får du jobbet.
Tag plads derovre. Næste.
- Kom indenfor. - Held og lykke, skat.
Sid ned.
Deres seneste stilling...
var som millionær-playboy?
- Nemlig. - Hvad gik det helt præcis ud på?
Jeg kørte bilræs. Jeg opdrættede heste.
Jeg sejlede i min yacht. Ordinært.
Hr. Bach, dette er en isenkramforretning.
Har De nogensinde været i en isenkramforretning før?
Nej, ikke rigtig indenfor, det må jeg indrømme.
Men jeg overhørte engang tjenerne snakke om, at de skulle ind i en.
I sælger værktøj, ikke?
Tjenere?
Der er noget at fortælle børnebørnene.
De griner.
Så må De kunne lide mig.
Det går godt. Han griner og alt muligt.
Jeg skal nok holde dig underrettet.
Vi har god kemi, ikke?
Arthur, vi leder efter en person, der er ærlig...
lærevillig og ikke bange for hårdt arbejde.
Hank, hvis du hyrer mig, hjælper jeg dig med at lede.
Hvor får jeg det fra? Vent.
Jeg fyrede en vits af om at hjælpe ham med at lede.
Den er hjemme.
Det her er vist nyt for dig. Hvad med en drink?
Nej. Det er ikke tid endnu.
Men det er det nu.
Arthur, hvad laver du her?
Jeg får mig en drink sammen med dig.
Kom nu, Arthur, helt ærligt. Hvad laver du her?
Min kone prøver at adoptere et barn...
og adoptivcenteret siger, at jeg skal have et arbejde.
Hun er virkelig afhængig af mig, forstår du.
Der er aldrig før nogen, der har været afhængig af mig.
Jeg er rædselsslagen, men her sidder jeg.
Alle siger...
at vi skal give unge mennesker uden erfaring en chance.
Jeg kan vel også give en chance til en på min egen alder.
- Det er godt, ikke? - Jo.
- Det du sagde om... - Jo.
Vi havde lige et følsomt øjeblik. Han sagde noget om at give en chance.
Jeg drikker fyrens gin, så I andre kan godt gå hjem.
- Du fik jobbet! - Jeg klarede det.
- Goddag. - Det er min kone.
Goddag.
Jeg tror, det er i orden.
Sådan.
Her er en blank nøgle. Man lægger originalen i den her.
Man lukker den lille nøgle inde der, og så lægger man den...
som du skal have lavet, derind.
Og så gør man sådan og trykker der...
og så klarer den resten.
Jeg kan næsten melodien udenad.
Tro det eller lad være, men det er det hele.
- Det gik også hurtigt. - Ja. Det går hurtigt. Som lynet.
Du godeste. Sådan. Her er originalen.
Den skal lige slibes en smule til her og der.
Og så fjerner jeg lige det her, så du kan komme ind ad døren.
Ellers ville du ikke kunne dreje den i låsen.
Kan du se? Sådan.
Du skal måske lirke lidt med den...
Og pas godt på din kvittering.
Undskyld, men passer denne her til et galvaniseret 1/2" nippelrør?
Laver du sjov? Den er som skabt til et galvaniseret 1/2" nippelrør.
Den lever kun for et galvaniseret 1/2" nippelrør.
Galvaniseret 1/2" nippelrør. Pas på! Her kommer det!
Hvad er der galt med dig?
Ikke noget. Jeg har bare arbejdet hele dagen uden en lur.
Det bliver 8,99 dollars plus moms.
8,99 plus moms.
I alt...
Åbn så.
Kasseapparat fra Helvede.
Glem det. Livet er for kort.
Hej. Kan jeg hjælpe dig?
Hvad er et galvaniseret 1/2" nippelrør?
- Hank. - Arthur, har du tid et øjeblik?
Ja, selvfølgelig. Ja. Fint. Ikke noget problem.
Der er en enkelt ting. Det er bare en bagatel.
De dumme maskiner virker ikke.
Arthur, jeg beklager, men jeg har dårligt nyt.
Jeg er nødt til at sige dig op.
Men jeg er jo lige startet, Hank.
Du ville jo give mig en chance.
Nej, det er ikke mig.
Forretningen er blevet solgt, og den nye ejer vil af med dig.
Han nævnte dig ved navn. Jeg står nok også for tur.
Jeg forstår det heller ikke. Her, måske vil det her hjælpe.
Nej. Jeg har kun været her en halv dag.
Jeg tror, jeg har ødelagt dit kasseapparat.
Kom nu. Tag dem.
Jeg har det elendigt.
Tak, Hank.
Jeg skal nok betale dig tilbage.
Kom ind, hr. Butterworth. Døren er åben.
Goddag, Linda.
Du er ikke hr. Butterworth. Det kan jeg se på pelsen.
Hvad vil du?
Jeg synes, vi skal tale sammen.
Virkelig?
Jeg har faktisk ret travlt. Jeg er ved at nyindrette, som du kan se...
og Bo Bedre kan være her hvert øjeblik.
Ser man det.
Det er... lige dig.
Hør her, hvis du bare kom for at se, om Arthur og jeg går i hundene...
så bliver du slemt skuffet.
Vi har det fint.
Vi er sammen, og vi er lykkelige.
Og Arthur har fået et arbejde.
Arthur er for resten blevet fyret.
Min far har købt den butik.
Det bliver meget svært for Arthur at finde noget som helst job...
takket være min far.
Forstår du, min far kender ikke betydningen af ordet "opgive."
Nej.
Jeg er sikker på, han heller ikke kender til "anstændighed."
Linda, lad os tale rent ud af posen.
Arthur kan ikke klare sig uden pengene.
Penge er som ilt for ham. Uden penge kan han ikke ånde.
- Han dør, Linda. - Lige et øjeblik.
Hvordan kan du tro, du kan komme anstigende...
og tale sådan om min familie?
Du har ingen anelse om, hvad Arthur har brug for...
eller hvad, der vil gøre ham lykkelig.
Du tænker kun på dig selv.
Og på, hvad du har brug for.
I mennesker tror, at alt kan købes for penge.
I kan ikke købe mig, og min mand er ikke til salg.
Og nu er den her samtale slut.
Døren er der. Eller jeg kan smide dig ud af vinduet. Vælg selv.
Og en ting mere.
Vi ved begge, at det vil være vidunderligt for Arthur at blive far.
Det vil give ham den stabilitet, han har så desperat brug for...
og det vil give ham en arving.
Jeg har hørt om dit... problem.
- Hvilket problem? - Jeg kan få børn.
Jeg er så frugtbar som en fransk vinmark.
Hvis du elsker Arthur, og det tror jeg, du gør...
så ved jeg, du vil gøre det, der er bedst for ham.
Jeg må løbe. Lad os spise frokost sammen engang.
I den rige del af byen.
Arthur.
Hvad skulle jeg også med det job?
Tænk, at den mand klagede over den fine, nye nøgle.
Hej, hr. Butterworth. Hvordan går det?
Fremragende, tak. Ja, jeg vil gerne have en drink, tak.
Goddag, hr. Butterworth. Hvordan går det?
- Hvad laver De? - Skifter låsen.
- Hvorfor? Hvor er Linda? - Hun er rejst.
- Hvad mener De med det? - Hun har opsagt lejemålet.
Opsagt lejemålet?
Her. Hun efterlod dette til Dem.
Læs det højt. Radioen er i stykker.
Forbandet.
"Kæreste Arthur."
Det begynder meget godt.
"Jeg kan ikke blive her længere.
"Jeg har indset...
"at Johnson aldrig vil give op.
"Jeg kan ikke bære at se dig lide sådan.
"Jeg ved, det er på grund af mig.
Det er ikke på grund...
"Jeg har aldrig været særlig god til at sige farvel...
"Arthur...
"så jeg vil bare sige, at jeg elsker dig og tilbeder dig...
"og det vil jeg altid gøre.
"Linda."
Det blev bare værre og værre, hvad?
Kom nu, Ralph. Jeg ved, hun er der. Lad mig nu bare snakke med hende.
Jeg er her ikke.
Hun er her ikke.
Sig, at han skal gå sin vej.
Hun siger, at du skal gå din vej.
Hvordan kan hun sige, at jeg skal gå, hvis hun ikke er der?
Det ville jeg gerne spørge hende om, men hun er her ikke.
Gudfader.
Arthur, pas på dig selv.
Smukt. Godt.
Min svoger er på besøg med sin hund.
Hun sendte mit eget barn hen for at bede mig om penge til dem.
Og jeg sagde: "Gider du lige. Jeg er arbejdsløs."
Du dér med frakken.
- Hvad? - Kender jeg ikke dig?
Nej.
Jo, jeg kender dig.
Jo. Hej, hvordan går det?
Jeg kender den fyr. Vi har kendt hinanden længe.
Jeg kender den fyr.
Jeg kender dig.
Jeg afleverede nogle ting i dit hjem.
Jeg håber, at jeg gav drikkepenge.
Jo, da. Han er morsom.
- Du havde en butler. - Fairchild.
Når han kom ind, tog han hans puls...
og holdt spejle ind under hans næse...
for at se, om han stadig trak vejret.
- Du var alle tiders. Du var sjov. - En flink fyr, ham Fairchild.
Det her er hyggeligt.
Så havde du penge, eller sådan? Var du rig?
Ja. Meget rig. 750 millioner dollars.
Og det var dengang, hvor 750 millioner var mange penge.
Ja.
Jeg plejede at købe en ny sofa hver uge, så den passede til TV Bladet.
Jeg dør af grin.
Jeg væltede mig i penge.
Jeg plejede at købe en ny sofa hver uge, så den passede til TV Bladet.
Havde I hørt den før?
Hvad skete der? Jeg forstår ikke.
Jeg mistede alle pengene.
- 750 millioner. - Gode Gud.
Jeg ved ikke, hvor de er blevet af.
Jeg har ledt overalt. Under sofaen, bag køleskabet.
Var det ikke det, jeg sagde? Han er sjov.
Fortæl dem det, du fortalte mig, om det galvaniserede 1/2" nippelrør.
Ja. Galvaniseret 1/2" nippelrør.
Hvilket værktøj bruger man til det?
- Galvaniseret 1/2"... - Hvilket værktøj?
- Ja, hvilket værktøj? - Man skal bruge en skralde.
- Hvad ved du om rør? - Jeg har ordnet toiletter.
- Hvad var det for noget værktøj? - Man holder det med begge hænder.
Jeg skal ud og kalde på Ulrik.
- Kalde på hvem? - Kalde på Ulrik.
Ulrik, hvem?
Fulderik.
- Jeg dør af grin. Dør du ikke af grin? - Hvor har du fundet ham?
Spil noget.
Sæt dig!
Gad vide, om jeg har tid til det.
Vent lige. Okay.
Hvor er mit galvaniserede 1/2" nippelrør?
Giv mig mit galvaniserede 1/2" nippelrør
Vær sød at give mig det gamle galvaniserede 1/2" nippelrør
Så jeg kan slå dig til lirekassemand
Jeg slår dig til lirekassemand!
Han er fantastisk.
Der er to burgere og en luksus-frokost med pommes frites på vej, okay?
- Kaffe. - Er den koffeinfri?
Nej. Bad du om koffeinfri?
Jeg bad om koffeinfri to gange. Er det et problem?
Lidt vand ville også være rart, hvis du ikke har travlt.
- Skal vi slås? - Nej.
Jeg kan bare ikke drikke det her. Jeg får luft i maven.
Det er jeg ked af at høre.
Er du okay?
Ja.
- Er der noget, jeg kan gøre for dig? - Nej, skat. Jeg har det fint.
Skat. Hvor bliver min burger af?
Det ved jeg virkelig ikke.
"Jeg har aldrig været særlig god til at sige farvel...
"Arthur...
"så jeg vil bare sige, at jeg elsker dig...
"og tilbeder dig...
"og det vil jeg altid gøre.
"Linda."
Kors, hvor er jeg træt af at høre dig læse det.
Har du ikke noget bedre at tage dig til?
"Kæreste Arthur...
"Jeg kan ikke blive her længere."
Frank. Jeg må fortælle dig noget.
Hej.
- Vil du have en drink? - Tak. Om et øjeblik.
"Kæreste Arthur...
"Jeg kan ikke blive her længere.
"Jeg..."
- Hvad laver du? - Det er min bil. Jeg så den først.
Du tager alle mine kunder. Skrid med dig!
Jeg tager den gule bil. Det er en meget bedre kundeklasse.
- Forsvind herfra. Få dig et arbejde. - Jeg har et arbejde. Jeg havde et.
Kasseapparatet ville ikke åbne.
Sikke en rar fyr. Lad os spise frokost sammen!
Der er ikke noget som at stå midt på vejen.
En stor bil. Alle tiders.
Hr. Bach.
Bitterman! Hvordan pokker har du det?
Er det Dem, hr.? Hvad laver De her?
Folk sagde, at jeg aldrig ville klare mig, Bitterman.
De sagde, at byen ville slå mig ihjel. Men se mig nu. Jeg har min egen spand.
Jeg har min egen vinduessvamp. De tog fejl.
Kan jeg hjælpe Dem, hr.?
Nej, det behøves ikke.
Jeg har vasket ruder, der var ti gange så beskidte.
Martha!
- Arthur, hvad laver du? - Jeg vasker bare...
Gifter du dig med Susan Johnson, eller ej?
Det har jeg sagt, jeg ikke kan. Du forstår ikke...
Fjern den tingest fra mit ansigt.
Undskyld.
Nu er det nok, Arthur. Gift dig med kællingen.
Det kan du selv gøre, Martha!
Milde...
Min familie, familien Bach, ejer jo cirka 40 procent.
Præcis 40 procent.
Vi ejer 40 procent hver.
Og hr. Johnson...
den snedige gamle skid...
han opkøbte jo aktiemajoriteten på 20 procent...
fordi han vil have, at jeg gifter mig med Susan, men jeg elsker hende ikke.
I har ret. Jeg vil ikke tale om det. I har helt ret.
Og så er der fru Canby...
Fru Canby sagde, at jeg manglede et job. Men kasseapparatet ville ikke åbne.
Ja. Helt bestemt. Det var et meget stille kasseapparat.
Meget, meget stille.
Så efterlod Linda en besked til mig.
Her er den. Den er kort. Lad mig læse den for jer.
Goddag, Arthur.
Hob...
Vel talt. Kortfattethed er viddets sjæl.
Hobson?
- Men du er jo... - Død.
Ja, jeg er død.
Hvor taktfuldt af dig at nævne det.
Vores lille samtale lover godt.
Så det her er...
Hvad? En drøm?
En drøm? Måske.
Jeg tror nu nærmere, det er en fordrukken fantasi.
Hvad skal jeg gøre, Hobson?
Jeg mener, hvad ville du gøre i mit sted?
Jeg ville nok tage et bad.
Det gjorde mig ondt at høre om dig og Linda, Arthur.
- Det er svært at finde sådan en hustru. - Det er det stadig.
Kom nu, Hobson. Det var en vits.
Hvad er der galt, Hobson? Forstår du den ikke?
Nå ja, du fik svedet hjernen af i krematoriet.
Jeg glemmer hele tiden, at du ikke længere har sans for humor.
- Kom så, makker. Det er på tide at gå. - Ja.
Gud, hvor har jeg savnet dig, Hobson.
- Jeg har ikke været langt væk. - Sådan har jeg også følt det.
Jeg har holdt øje med dig, Arthur.
Du kan ikke forestille dig min stolthed...
over at have set dig gennemrode skraldespande...
i jagten på kasserede McNugget-æsker.
- Så du det? - Ja.
Hvis opkastning engang bliver en olympisk disciplin...
vil du gøre dit land ære.
Jeg prøver altså. I går solgte jeg blod til et hospital.
Hospital?
Jeg vil tro, at et lokalt bryggeri ville have givet meget mere for det.
Hvordan har jeg dog kunnet klare mig uden dig, Hobson?
- Det er jo heller ikke gået særlig godt. - Det ved jeg nu ikke, Hobson.
TOPNEW YORK CIRKUS - HET NYT SHOW!
Jeg elsker cirkus.
Kan du huske, at du tog mig med hvert år, Hobson?
Jeg plejede at løbe hen til alle klovnene og klemme på deres næser.
Når man er fyldt 30, bliver det en smule pinligt.
Virkelig? Gjorde jeg dig pinligt berørt, Hobson?
Kun hele tiden.
Hvorfor bærer kvinder så megen make-up?
Jeg synes, det er så utiltalende. Hvad synes du, Hobson?
Jeg tror, jeg er kommet i sidste øjeblik.
Forsvind og hold dig væk! Lad mig ikke se dig her igen.
UDGANG
- Er det ikke her, frøken Johnson bor? - Jo.
- Så du giver op? - Ja, det gør jeg.
Det gør jeg. Jeg giver op.
Jeg begrænser mine tab. Jeg giver op.
Naturligvis. Hvorfor afvige fra traditionen?
Kan jeg hjælpe med noget?
Jo. Ja.
Er Susan Johnson hjemme? Jeg er her for at gifte mig med kællingen.
Er De og frøken Johnson venner?
Det er et meget dybsindigt spørgsmål.
Det skærer lige ind til benet, ikke, Arthur?
Jo.
Du har ret. Hun er ikke min ven.
Hvad laver jeg her?
Hun er ikke engang min ven, og alligevel vil jeg gifte mig med hende?
Gode Gud. Tak.
Tak, begge to. I har været fantastiske.
Helt ærligt, det her hjalp mere end 20 års psykoterapi.
Tusind tak. Du burde have dit eget talkshow på TV...
eller i det mindste være fri for at gå med den hat.
Kom, Hobson. Du godeste, jeg havde nær... Er det ikke utroligt?
Jeg gik næsten derind og bad hende gifte sig med mig.
Arthur. Vågn op, Arthur.
Der er masser af tid til at sove senere.
Sikke et herligt sted.
Det var pænt af dem at lukke dig ind uden en reservation.
Det har slet ikke forandret dig at stille træskoene, vel?
Du dér! Vil du godt dæmpe dig lidt?
Helt ærligt, jeg snakker lige med min butler, som jeg ikke har set...
siden han døde for fem år siden.
Ja, og jeg sidder og spiller 21 med onkel Rudy, der døde i 1956.
Men han er i mindste sød at tie stille.
Nå, onkel Rudy, stik mig et kort.
Hvad får du ud af det?
Stik mig et kort!
- Måske skulle vi gå et andet sted hen. - Ja.
Helst i modvind.
- Du godeste. Se på mig, Hobson. - Nej, ellers tak.
Du kan få os ud af det her, ikke?
Jeg er ikke på lønningslisten mere, Arthur. Du må klare dig selv.
Jeg bliver faktisk nødt til at forlade dig om lidt.
Jeg fik kun en halv dag.
Nej, Hobson! Det kan du ikke.
Du er alt, hvad jeg har. Jeg har mistet Linda...
og jeg har mistet alle pengene. Jeg drukner, Hobson.
Jeg ville ønske, jeg var død. Tag det ikke personligt.
Det gør jeg heller ikke.
Din forkælede lille skiderik.
Du troede, at dit liv skulle være én stor fest, gjorde du ikke?
Nu ved du, at fester ikke varer evigt.
Jeg vil ikke se dig ende her, Arthur...
hvor du sover alene og spiller 21 med onkel Rudy.
Det kan jeg ikke bære.
Jeg har før sagt dig, at du kan gøre alt det med dit liv...
som du har lyst til.
Hold op med at drikke, Arthur.
Hvorfor skulle jeg dog det?
Giv mig én god grund.
Jeg har set din søn.
- Du har set... - Han er en fantastisk dreng. Vidunderlig.
Klare blå øjne.
Han smiler hele tiden.
Jeg synes om ham, Arthur. Det vil du også gøre.
Du spiller med fordækte kort, gamle mand.
Jeg har fortalt ham alt om dig, Arthur...
men han vil alligevel gerne møde dig.
Det er op til dig, Arthur.
Det har det altid været.
- 21. - Hvad?
Jeg sagde: "21."
Kom så, Martha, bevæg dig!
Flyt rumpen! Ryst den! Ryst den!
Ryst den! Sving med armene!
Martha.
- Martha, jeg må tale med dig. - Arthur, jeg er midt i min motion.
- Det forstår jeg... - Det er i orden, Martha.
Skal vi ikke holde en pause? Du ser en smule træt ud.
Jeg er inde ved siden af, hvis du vil bruge mig.
Selvfølgelig vil jeg bruge ham...
men det ville sikkert slå mig ihjel.
Arthur, hvad er der sket med dig?
Du har forandret dig. Er du blevet højere?
Jeg føler mig højere, Martha. Altså med mindre, at du skrumper.
For et par år siden købte Linda en scrapbog.
Og hun ville have et billede af mig og min far.
Jeg har ledt overalt...
men jeg kunne ikke finde et.
Ikke et eneste med os sammen, forstår du.
Vi lavede aldrig noget sammen.
Vi deltes aldrig om noget.
Jeg ved, at jeg kan gøre det bedre, Martha. Det ved jeg nu.
Jeg kan være en bedre far, end han var. Men der er intet, jeg kan gøre.
Jeg er lammet...
så længe Burt Johnson kører på mig.
Men, Arthur, jeg har jo fortalt dig, at der ikke er noget, jeg kan gøre.
- Martha, der må da være... - Men hvis jeg var dig...
og 30 år yngre...
ville jeg prøve at finde en mand ved navn...
Noah Curtis.
Han og Burt Johnson var engang forretningspartnere.
Så havde de en eller anden kontrovers.
Hvis Johnson har skeletter i skabene, så ved Curtis det.
Noah Curtis, Martha?
Tak.
Hr. Bach?
Jeg er Noah Curtis søn.
Min far døde sidste år.
Efter det, som Burt Johnson gjorde mod ham...
vil jeg gøre hvad som helst for at bringe den tyv til fald.
Her er en liste med navne over folk, der var indblandet i den handel.
Tak. Du ville vel få en masse problemer...
hvis de vidste, hvad du lavede.
Nej, ikke rigtig.
Men hvorfor skulle vi så mødes her?
Jeg holder lige derovre. Kan jeg give dig et lift?
- Nej. Men mange tak. - Farvel.
Du nåede det.
Har du det med?
Jeg plejede at bo på Waldorf-Astoria, før Burt Johnson gjorde det her mod mig.
Jeg har ventet i årevis...
på at nogen skulle være modig nok til at kæmpe mod ham.
Værsgo.
Held og lykke.
Tak.
Se den flotte udsigt.
Hvad er Deres navn, hr.?
Navn? Roger Basinforth Cummings III.
Beklager, makker. Det her er en privat julefest.
- Men glædelig jul. - Glædelig jul.
Neil og Pat.
- Tænk, I ville komme helt fra Texas. - Vi er glade for at være her.
- Du har tabt dig. - Cirka 10 kilo.
Robin, hvordan går det?
Tak, i lige måde.
Hr. Johnson, det er en fantastisk fest!
Hvordan går det? Du ser smuk ud.
Tak. Du ser også ret godt ud.
- Far. - Solskinspige.
- Det har du klaret fint. - Tak. Det er godt, du kan lide det.
Vi har så mange venner.
Burt, hvordan søren står det til? Du ser godt ud.
Arthur, hvad laver du her?
Jeg kommer med en gave, Burt. Er der et sted, hvor vi kan tale sammen?
Det tror jeg. Kom med mig. Undskyld mig, d'herrer.
Nå, så du er endelig kommet til fornuft. Det her skal vi hurtigt få ordnet.
Så kan du barbere dig, soignere dig og deltage i festen.
Det må have været frygteligt at være alene derude i kulden.
Jeg var ganske vist ude i kulden, men jeg var ikke alene.
- Arthur. - Susan.
Jeg vidste, at du ville komme.
Jeg tror ikke, at jeg nogensinde har set dig, mens jeg var ædru.
Du har et meget smukt ansigt, når det ikke hele tiden bliver uskarpt.
- Arthur siger, at han har en gave til mig. - Hvad er det, Arthur?
Det er en gave, I nok ikke bryder jer om. Overtagelsen af Carlyle-Swinson.
Alt om bedrageriet og afpresningen står her. Jeg har Swinsons notater...
økonomiske opgørelser, det hele. Tag og læs det. Du vil nok synes om det.
Jamen, du godeste.
Det er meget interessant. Du har sandelig læst på lektien.
Jeg vil ikke sende dig i fængsel. Jeg vil kun have mine penge...
og nogle flere hors d'oeuvres, for de er virkelig lækre.
Arthur, hvad drejer alt det her sig om?
Du skal ikke bekymre dig, Solstråle. Går du ikke tilbage til festen nu?
Nej. Jeg tror, jeg bliver her.
Burt, vi venter på, at du holder den store skåltale.
Frankie og Morty, kom lige herind.
I skal hilse på Arthur Bach, Stanfords søn.
- Røvhullet? - Nemlig.
Arthur har lige fortalt mig en meget morsom historie.
Disse mænd sidder i øvrigt i min bestyrelse...
så jeg synes, du skal fortælle dem det, du fortalte mig.
Der er blevet begået bedrageri...
og bedrageren er hr. Johnson.
Arthur er kommet anstigende og har konfronteret mig med beviser...
omkring overtagelsen af Carlyle-Swinson. Tror I jeres egne øjne?
Er det 20 år siden nu?
Det kan jeg godt huske. Det var genialt, Burt.
Du børsnoterede 10.000 aktier, der ikke eksisterede.
Finanstilsynet opdagede aldrig noget.
Det kan han ikke retsforfølges for. Sagen er forældet.
Arthur, jeg tror, du har brug for en drink.
Nej, tak. Jeg drikker ikke.
Hvem sagde det?
Nå. Lad os nu være seriøse.
Hvornår skal vi finde en dato for brylluppet?
Der bliver ikke noget bryllup. Fatter I det da ikke?
Du skal ikke ødelægge min familie, sådan som du har ødelagt din egen.
Jeg vil have mit liv tilbage.
Jeg vil have Linda. Jeg vil have min søn.
Arthur. Du har slået ham ihjel!
- Burt, klarer du dig? - Så er vi færdige for i aften.
Mange tak, fordi I kom. Kom godt hjem.
Kom nu, Burt. Det er ikke så slemt.
Giv ham hans penge tilbage.
Arthur og jeg hører ikke sammen. Det kan jeg se nu.
Jeg skal vise dig noget andet, du kan se lige nu.
- Vent! - Jeg skulle have dræbt dig.
- Det skulle jeg have gjort for seks år siden. - Nej, far.
- Er det en pistol? Det ligner... - Jeg er træt af dit vrøvl, unge mand.
I to turtelduer gifter jer.
- Har du en smoking, eller skal vi leje en? - Far, læg den væk.
Han slog mig. Så du det? Mig slår man ikke.
Okay, ingen råber "fyr."
Far, han elsker mig ikke. Det er forbi.
Læg nu den tingest væk.
Ellers fortæller jeg mor om dine weekend- "forretningsture" til Florida.
- Det ville du aldrig gøre. - Jo.
Jo, det ville hun.
Så tag pengene. Jeg er ligeglad.
Vi holder alt det her for os selv, ikke, Solstråle?
- Jeg giver en omgang. - Han er virkelig et røvhul.
Kom, Arthur. Jeg følger dig ud.
- Tak for hjælpen. - Det var så lidt.
- Det føltes faktisk godt. - Ja.
Du, Susan, i det store hele...
har det her nok været vores bedste stævnemøde nogensinde.
- Klarer du dig? - Det tror jeg.
Ja. Det tror jeg også.
Tak.
Undskyld mig.
Wow! Prøv at se.
Fantastisk.
- Så er det nu, Bitterman. - Nu sker det.
Kom så!
Fint.
Flot bil. Hvem ejer den?
Arthur, du har fået det hele tilbage. Hvordan gjorde du det?
Det fortæller jeg dig senere.
Først er der noget, jeg gerne vil vide.
- Hvad? - Hvem har sendt dig alt det her?
Arthur, jeg har savnet dig så meget.
Hej med jer.
Fru Canby.
Arthur.
Han er smuk.
Smuk er rigtigt nok, men det er ikke en "han."
Hvad? En pige? Er du sikker?
Når et barn bliver født, min ven, ser man godt efter...
og for det meste er man ret sikker.
Det ved jeg. Det er bare det, at...
en af mine venner spåede, at vi fik en søn.
- Hvad, min skat? - Jeg er gravid.
Fru Canby! Ellers andre?
Bitterman.
Kør mig og min, mine to, jeg klarer det ikke...
min familie hjem.
Overraskelse!
Goddag. Arthur...
Goddag, Maria. Hvordan går det? Det er godt at se dig.
Hej, Maria. Hvordan går det? Godt at se dig igen.
- Farnsworth, hvordan går det? - Velkommen hjem, hr.
- Greta, jeg har noget til dig. - To, hr.?
- Vi forklarer det senere, Greta. - Velkommen hjem, hr.
Ames. Godt at se dig. Godt gået, Fairchild.
Tak, hr. Velkommen hjem, hr. Jeg har savnet Dem.
Jeg har også savnet dig, Fairchild. Glædelig jul.
Glædelig jul, hr.
- Glædelig jul, Fairchild. - Glædelig jul, frue.
Hvor er hun smuk.
- Vil De lugte til min rose, hr.? - Naturligvis. Den er dejlig.
Fairchild!
Fairchild, det gjorde du godt. Hun synes om det.
Det er latterligt. Fairchild, gå op og pak dine kufferter.
- Hr.? - Åh, Gud.
Kom nu, Fairchild. Jeg mener det. Gå op og pak dine ting.
Javel, hr.
- Arthur, min skat, tror du ikke... - Linda, det er en sag mellem mig og ham.
- Ja, men Arthur... - Jeg tager mig af det.
Okay.
- Er det det hele? - Hvad? Ja, hr.
Fint. Kom med mig.
Det er jo Hobsons værelse, hr.
Hvis Hobson dukker op...
må du sove på sofaen.
Alle tiders!
Hvad sagde han?
Du skulle have set hans ansigt.
- Sådan. - Hej, min skat.
Hvorfor taler jeg sådan?
Kom, min engel. Kom, prinsesse.
Nu skal du se.
Danish